Archyvas :: Knyga „Prie Šušvės ir Žadikės“ laimėjo premiją
![Vida Povilaitytė – Kazlauskienė Vida Povilaitytė – Kazlauskienė](/images/845236/50162/kazlauskienė vida.jpg)
Vida Povilaitytė – Kazlauskienė
![](/application/site/themes/default/img/sp.gif)
![]() |
||||||||
![]()
![]()
![]()
![]()
Almanachas "Žurnalistika 2008"
Almanachas "Žurnalistika 2009"
Almanachas "Žurnalistika 2010"
Almanachas "Žurnalistika 2011"
Almanachas "Žurnalistika 2012"
Almanachas "Žurnalistika 2013" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2013" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2014" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2014" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2015" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2015" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2016" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2016" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2017" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2017" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2018" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2018" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2019" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2019" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2020" I dalis
Almanachas "Žurnalistika 2020" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2021" I dalis Almanachas "Žurnalistika 2021" II dalis
Almanachas "Žurnalistika 2022" I dalis
![]()
|
||||||||
Archyvas :: Knyga „Prie Šušvės ir Žadikės“ laimėjo premiją2020-12-17 ![]() Vida Povilaitytė – Kazlauskienė Teresė Kezienė, LŽS narė
Galima sakyti, kad tai Kalėdinė dovana: gruodžio 11 dieną mūsų kolegei Vidai Povilaitytei - Kazlauskienei, kaip knygos Prie Šušvės ir Žadikės" sudarytojai, paskirta premija. Taip pat galima sakyti, kad tai premija ir mūsų Žurnalistų sąjungai, nes pati visuomenė ne tiek daug mums tų premijų skiria. Šįkart premiją paskyrė Radviliškio rajono savivaldybė ir Viešoji biblioteka. Tik gaila, kad apdovanojimas Vidą Povilaitytę - Kazlauskienę pasiekė jau po mirties... Knyga „Prie Šušvės ir Žadikės. Pašušvio parapija" pasirodė 2018 metais. Ilgai laukus, tiek nedaug tetrūko laiko, kad būtų galėjusi pasidžiaugti dar gyva būdama ilgametė mūsų kolektyvo narė, ilgai ir nuoširdžiai dirbusi prie šios knygos. Kaip ir kasmet, šiais metais Radviliškio rajono savivaldybė ir jos Viešoji biblioteka skelbė konkursą Jono Marcinkevičiaus literatūrinei premijai laimėti. Konkursui buvo pateiktos dvi knygos - Aleksandro Šidlausko beletristiniai pasakojimai „Aš - Buračelis" ir „Prie Šušvės ir Žadikės. Pašušvio parapija", kurios sudarytoja Vida Povilaitytė - Kazlauskienė. Po ilgų svarstymų komisija pritarė Viešosios bibliotekos direktorės siūlymui Jono Marcinkevičiaus premiją skirti knygos sudarytojai Vidai Povilaitytei - Kazlauskienei (po mirties). Taip buvo įvertinta ir visa „Paušušvio" sambūrio iniciatyva ir geranoriškumas padovanoti kraštui rašto paminklą - Pašušvio krašto istoriją ir dabartį atspindinčią knygą. Knyga solidi ne tik dydžiu - storumu, bet ir moksliniu požiūriu į savo kraštą. Pirmasis skyrius „Pašušvio miestelis", pradėtas žurnalistės tyrinėjimais ir legendų gražiu atpasakojimu, tarsi užburia. Autorė veda legendų takais. Štai Šušvė, didžioji šios vietovės upė. Į ją prasmenga visa puolančių kryžiuočių kariuomenė. Klerijono kalnas, ant kurio priešai korė sukilėlius. Pupų dėdės paskelbta legenda apie bajorą, karo vadą Kudrą... O tada seka labai kruopšti, istoriko verta studija apie Pašušvio bažnyčią, pastatytą dar 1533 metais, griautą ir vėl prikeltą. Kaip aprėpti dviejų upių santakoje įsikūrusius kaimus? Žurnalistė rašo:"Pradėję nuo Pašušvio miestelio, ėjome per kaimus beveik taip, kaip saulė eina, nuo Kačiuškų ir Dvylių šiaurės rytuose, per Skėčius, Gulbinus į pietus..." kiekvienas kaimas prasideda „žemėlapiu": pažymėtas kiekvienas namas ( net jei išnykęs, jei nebelikę net pamatų), kur tada stovėjo, kas, kokia pavarde buvo jo šeimininkai. Nuo Kačiuškų iki Legėčių ir Legetėlių... Knyga užbaigiama Šušvės baseinu, trylikta pagal dydį upe. Ir viena švariausių Lietuvoje. Baigiamasis piešinys - rašinių apimtos teritorijos dekoratyvus žemėlapis. Vida Povilaitytė - Kazlauskienė, gabi matematikai mergaitė, stebino mokytojus, galbūt ir Vytautą Kubilių, garsiausio mūsų matematiko Jono Kubiliaus brolį, pasirinkusi žurnalistės specialybę. Kita šios mergaitės širdies pusė buvo atiduota poezijai - ji mokykloje buvo daugiausia žadanti poetė. Galbūt todėl Vida gyvenime ir norėjo labai daug aprėpti. Darbą pradėjo dienraščiuose - „Komjaunimo tiesoje", „Tiesoje", keletą metų universitete dar aukštąją matematiką studijavo. Vėliau pereina dirbti į Filosofijos, socialogijos ir teisės institutą. Kraštotyrinės ekspedicijos, viena, antra... Sociologiniu principu surinkti prisiminimai gula į straipsnius. Moksliniais principais ji vadovaujasi toliau tyrinėdama savo gimtojo krašto istoriją, skatina, organizuoja kaimynus užrašyti savo prisiminimus. Juos redaguodama, papildydama savo komentarais, kuriuos pažymi trimis žvaigždutėmis, kad atskirtų, kad nepažeistų autorių individualaus požiūrio. „Mūsų parapijos istorija verta atskiro leidinio", - sakydavo Vida Povilaitytė - Kazlauskienė. Labai malonu, kad rajono žmonės pastebėjo ir įvertino šią tikrai rimtą, solidžią knygą - „Prie Šušvės ir Žadikės".
![]() Paskutinį kartą atnaujinta: 2020-12-17 11:58
Rašyti komentarą |
||||||||
2007 © “Lietuvos žurnalistų sąjunga” - žurnalistams, mediadarbuotojams ir visuomenei - įvykiai, analizė, kūryba. Sprendimas: Fresh media |
Komentarai (0)