Archyvas :: Kaip kiaušiniai didelėje vištidėje
![Asociatyvi iliustracija/ Vėjūnės Ruokytės piešinys Asociatyvi iliustracija/ Vėjūnės Ruokytės piešinys](/images/1437691/61156/iliustrac1.jpg)
Asociatyvi iliustracija/ Vėjūnės Ruokytės piešinys
Kotryna Tamulevičiūtė
Kai lankiau vaikų darželį, visi vaikai buvo vienodi. Skyrėsi tik tuo, kad vieni buvo paklusnesni, o kiti labiau išdykę, gal hiperaktyvūs. Dabar jie visi eina į mokyklą.
Mano mokykloje yra specialių poreikių turinčių vaikų klasės. Vaikų iš tų klasių beveik nematome, jų neįtraukia ir į mokyklos bendruomeninį gyvenimą. Jie nedalyvauja mokinių koncertuose, talentų šou ar diskotekose bei kitose smagiose veiklose. Visi mokiniai į vaikus su poreikiais žiūri iš aukšto, iškart supranta, kad tai jie.
Pertrauka. Visi atsipalaidavę kalbasi, o tų vaikų nė nematyti, jų niekas neišleidžia iš klasių. Į mokyklą juos atveda ir pasiima tėvai. Juos visada prižiūri, jų niekada nepamatysi vienų kur nors mokykloje. Vienintelė vieta, kur juos galima išvysti, tai – valgykla. Jie ten ateina tik per pamokas, per pertrauką valgykloje jų irgi nėra. Jie mokykloje kaip vaiduokliai, pasitaiko mokinių, kurie net nežino, kad mūsų mokykloje yra vaikų su specialiais poreikiais.
Mano klasėje irgi yra du vaikai su specialiais poreikiais. Į mūsų klasę jie įsiliejo paprastai. Ir nuo pirmos klasės yra mūsų kolektyvo dalis, prie to esame įpratę. Bet nei vienas nenori per projektus dirbti su jais grupėje, nes su jais labai sunku ir jie nenori nieko daryti. Be to, pastebėjau, kad būtent šie mokiniai naudoja daugiausiai keiksmažodžių (ir juos mūsų klasėje pradėjo naudoti būtent jie), o iš jų išmoko ir visi kiti.
Kai per pertrauką mokiniai žaidžia telefonais, dauguma nieko nekalba. Garsiai reiškia emocijas ir triukšmą kelia keletas vaikų. Ir tai vėl jie. Kiti vaikai ant jų paburba, bet nieko rimto nepasako, nes supranta, kad galbūt jiems kitaip neišeina.
Verta paminėti, kad problemas dažnai kelia ir kiti mokiniai. Šių mokinių elgesio tikrai netoleruojame, bet ir nesudrausminame jų, nes žinome, kad tai neklaužadų nepakeis ir vadovaujamės patarle „duok durniui kelią“.
/Tekstas sukurtas Jaunųjų žurnalistų klube, vad. Erika Straigytė; teksto autorei 12 m./
![](/application/site/themes/default/img/sp.gif)